Všichni herci a filmový štáb věnují tento film posádce raketoplánu Challenger,
jejíž statečný duch bude žít do 23. století a déle...
S T A R T R E K IV
Cesta domů
Co si myslíš, že to je?
Vypadá to jako kosmická sonda neznámé inteligence.
Pokračujte ve vysílání pozdravů ve všech známých jazycích.
- Dejte mi velitelství Hvězdné flotily. - Je na lince, kapitáne.
Volá U.S.S. Saratoga hlídkující v sektoru pět v neutrální zóně.
Sledujeme kosmickou sondu, která míří do Sluneční soustavy.
Pokusy o komunikaci jsou neúspěšné.
Pokračujte v pozorování, vyrozumíme vás o dalším.
Rozumím, Hvězdná flotilo.
SENZOROVÁ DATA
Šest, pět, čtyři, tři, dvě, jedna...
Podržte obraz. Zastavte!
Tady vidíte typického ďábla tohoto případu: James T. Kirk.
Nejenže zavraždil posádku Klingonů a ukradl jejich loď.
Byl též zapleten do opravdové konspirace.
Zatímco jsme vyjednávali o míru, Kirk vyvíjel torpedo Genesis.
Vymyslel ho Kirkův syn a vyzkoušel ho sám admirál.
Tato energie potom vytvořila to, čemu se eufemisticky říká planeta Genesis.
Základna, z níž se může zahájit vyhlazování národa Klingonů.
Požadujeme vydání provinilce Kirka. Požadujeme spravedlnost.
Klingonská spravedlnost je nezvyklé hledisko.
Genesis byla pojmenována výstižně. Tvoření života, nikoliv smrti.
Klingonové byli první, kdo prolil krev, když se pokusili odhalit její tajemství.
Vulkáni jsou intelektuální loutky této Federace.
Klingoni zničili U.S.S. Grissom. Vaši lidé zabili Kirkova syna.
- Popíráte tyto události? - Nic nepopíráme.
- Máme právo zachovat svoji rasu. - Vražděním?
Ticho!
Zakazuji další výbuchy nesouhlasu ze sálu.
Přišel jsem promluvit jménem obžalovaného.
Osobní předpojatost. Kirk zachránil jeho syna.
Pane velvyslanče, rokování Rady je u konce.
Kirk zůstane nepotrestán?
Admirál Kirk je obžalován z porušení devíti ustanovení Hvězdné flotily.
Ustanovení Hvězdné flotily? To je neslýchané!
Dobře si zapamatujte toto: nebude míru, pokud Kirk zůstane naživu.
Kapitánův lodní deník, hvězdné datum 8390.
Třetí měsíc exilu na Vulkanu.
Dr. McCoy rozhodl o jménu pro naši ukořistěnou loď Klingonů.
Stejně jako vzbouřenci před 500 lety, i my jsme před sebou měli těžké rozhodnutí.
Dr McCoyi, pane Scotte, Uhuro, Čechove, Sulu...
Ano, pane.
Velitel a posádka zničené hvězdné lodi Enterprise
odhlasovali, že se dobrovolně vrátí na Zemi,
aby čelili důsledkům svých činů při záchraně kapitána Spocka.
Děkuji vám. Rozejděte se na své pozice, prosím.
Pane Scotte, jak brzy budeme moci být na cestě?
Ještě jeden den. Oprava poškození je lehká.
Porozumět klingonským způsobům je těžké.
Jít před vojenský soud je samo o sobě zlé,
ale muset letět domů v téhle klingonské pasti na blechy...
Tahle past na blechy má zneviditelňovací zařízení, které nás stálo hodně.
Počítači, začni znovu s testováním.
T'plana-Hath, matka vulkánské filozofie.
Jaký je molekulární vzorec krystalu aluminiového sulfitu?
Královna vezme střelce, věž vezme královnu, pěšec vezme věž. Mat.
Správně.
Univerzální atmosférický kompenzátor.
HODNOCENÍ A ZÁVĚR SPRÁVNĚ
- ldentifikujte tento předmět. - Klingonská skulptura pro mumifikaci.
K jaké historické události došlo na Zemi v roce 1987?
- Jaký je první zákon Kiri-Kin-Tha? - Neexistuje nic neskutečného.
Upravte tuto sinovou vlnu tak, aby jí mohly procházet antineutrony.
Co je to gadolinium?
Jak se cítíte?
- Nerozumím otázce. - Co je to, Spocku?
- Nerozumím, matko. - Jsi napůl člověk.
- Počítač to ví. - Otázka je nepodstatná.
Tvoje myšlení bylo přeškoleno vulkánským způsobem.
Možná, že citům nerozumíš,... ale jako můj syn je máš.
Jak myslíš, jestliže je považuješ za důležité.
Ale já zde nemohu čekat, až je najdu... musím letět na Zemi.
- Nabídnout svědectví. - Děláš to z přátelství.
Dělám to, protože jsem tam byl.
Spocku... má dobro mnoha větší cenu než dobro jedince?
Přijal bych to jako danou pravdu.
Potom tady stojíš živ a zdráv díký chybě,
kterou udělali tví nedokonalí, cítící, lidští přátelé.
Obětovali svou budoucnost, protože věřili,
že dobro jedince, tvoje dobro, je pro ně důležitější.
- Lidé dělají nelogická rozhodnutí. - To je vskutku pravda.
SENZOROVÁ DATA
A tady to máme.
- Co to způsobuje? - Něco jako ohromně zesílená vlna.
- Můžeme tu vlnu izolovat? - Ne, ovlivňuje všechny naše systémy.
Žlutý stupeň pohotovosti. Kryty nahoru. Snižte přibližovací rychlost.
- Trysky jsou zneutralizovány. - Zapojte nouzové tryský.
Nereagují.
Nouzová světla.
- Hlášení o poškození? - Systémy vypnuty. Pouze rezervní energie.
Vedení Hvězdné flotily, volá Saratoga. Slyšíte mě?
Odpovězte, prosím.
Děkuji, pane.
- Hlášení o stavu, admirále. - Není to dobré, pane prezidente.
Sonda směřuje k nám a ničí vše, co jí stojí v cestě.
Klingonové přišli o dvě lodi.
Dvě hvězdné lodi a tři menší plavidla byly neutralizovány.
- Neutralizovány? Jak? - Nevíme.
Dejte mi Yorktown.
Nouzový kanál 0130. Rudý kód.
Od kontaktu s cizí sondou všechny pokusy o obnovení energie ztroskotaly.
Užívá formy energie, kterou neznáme.
- Můžete nás ochránit? - Děláme, co můžeme.
Snažíme se vytvořit provizorní sluneční plachtu,
která by produkovala dostatek energie, abychom se udrželi naživu.
- Hlášení o systémech. - Komunikační systémy jsou připraveny.
Spojová důstojnice plně připravena.
Řízení má funkční propojení na paměťovou banku Federace.
Zbraňové systémy a zneviditelňovací zařízení jsou funkční.
Všichni jste mě potěšili.
Nacházíme se v nepřátelské lodi. Nechtěl bych být sestřelen.
Strojovno, podejte hlášení.
Jsme připraveni. Dilithiový sekvencer je nyní trochu méně primitivní.
A vyměnil jsem klingonské potravinové balíčky.
- Měl jsem z nich kyselo v žaludku. - Tak to byla ta příčina?
Připravte se na odlet. Vy, co neletíte na Zemi, opusťte raději palubu.
- Saaviku... toto je sbohem. - Ano, admirále.
Děkuji ti.
Neměla jsem příležitost, pane, vám říct o vašem synovi.
David zahynul velmi hrdinně. Zachránil Spocka.
Zachránil nás všechny. Myslela jsem, že byste to měl vědět.
Dobrý den, kapitáne Spocku. Kéž by vaše cesta byla bez problémů.
Žijte dlouho a blaze, podporučíku.
Dovolte mi vstoupit na palubu, admirále.
Já jsem Jim, Spocku. Copak se nepamatuješ?
Nebylo by vhodné, abych vám říkal Jim, když jste velitel.
Musím se též omluvit za svůj úbor. Nechal jsem někde uniformu.
Stanoviště.
- Byl to dobrý nápad? - Co?
On, zpátky na svém místě, jako by se nic nestalo.
Dá se říct, že nejede na plné obrátky.
- Vrátí se mu to. - Jsi si tím jist?
No, to jsem si myslel.
Pane Sulu, vezměte nás domů.
Trysky jsou funkční.
Jedna čtvrtina impulsové síly.
Kosmický přístave, tady Hvězdná flotila. Uvolněte všechny lodě.
Vrata kosmického přístavu nefungují. Všechny systémy jsou nefunkční.
Hvězdná flotilo, tady kosmický přístav. Ztratili jsme veškerou vnitřní energii.
Odhaduji, že při současné rychlosti dosáhneme planety Země za 1,6 hodin.
Udržujte tento kurs. Objevila se již eskorta Federace?
Ne, pane, a ani jsme neviděli žádnou loď Federace hlídkovat.
To je podivné. Uhuro, co máš na komunikačních kanálech?
Jsou velmi aktivní. Multi-fázické vysílání. Bez ladu a skladu, téměř hatmatilka.
Zkusím to rozluštit.
Nazdar. Plno práce?
Uhura má plno práce. Já to monitoruji.
Je to fakt dobrý, že tvoje katra je zpátky u tebe v hlavě a ne v mojí.
Nosil jsem sice tvou duši, ale nesahal jsem ti po kotníky.
Moje kotníky?
Zapomeň na to.
Možná, že bychom mohli projít trochou filozofie.
Život, smrt, život. A takový podobný věci.
Ještě jsem si filozofické discipliny nezopakoval.
No tak. Tys přece opravdu byl tam, kam žádná lidská noha předtím nevkročila.
- Řekni mi, jaké to bylo. - Nemáme na to společnou zkušenost.
- Ty žertuješ. - Žert je legrační historka.
To bych měl umřít, abys mi mohl sdělit své postřehy o smrti?
Dostávám množství tísňových signálů.
O tom nepochybuji.
Juneau, Aljaška. Oblačnost se zvýšila na 95%.
Tokio, naprostá oblačnost.
Leningrad přišel o veškerou elektrickou energii.
Celková oblačnost 100% . Teplota rapidně klesá.
- Jaká je celková oblačnost nad Zemí? - 78.6%.
Hvězdná flotila v nouzové situaci. Nejvyšší pohotovost. Přepněte na rezervní energii.
Ani se všemi planetárními rezervami nemůžeme přežít bez Slunce.
Toho jsem si plně vědom.
Vyslanče Sareku, obávám se, že jste zde uvězněn s námi.
Neexistuje způsob, jak bychom mohli odpovědět na tuto sondu.
Je těžké odpovídat, jestliže neznáme otázku.
Možná byste měli vyslat planetární nouzový signál...
..pokud máme ještě čas.
- Admirále? - Co je to?
Překrývající se nouzové signály a poselství z Federace.
Hovoří prezident Spojené federace planet.
Nepřibližujte se k Zemi.
Vysílání z kroužící sondy tuto planetu vážně poškozuje.
lonizuje naši atmosféru. Veškeré zdroje energie selhaly.
Hvězdné lodi obíhající Zemi nemají energii. Sonda způsobuje vypařování oceánů.
Jestliže nenajdeme způsob, jak na sondu reagovat, nebudeme moci přežít.
Mohlo by se stát, že další forma komunikace nebude možná.
Šetřte svou energii. Zachraňte se.
Za každou cenu se vyhněte planetě Zemi. Sbohem.
Poslechněme si vysílání sondy.
Ano, pane. Jen zvuk.
- Co si o tom myslíte? - Naprosto neobyčejné.
Neznámá forma energie o velké síle a inteligenci,
která si není vědoma, že její vysílání je rušivé a zničující.
Shledávám nelogické domnívat se, že její úmysly by byly nepřátelské.
Ty si myslíš, že to je její způsob pozdravu Zemi, něco jako "Nazdar, ty tam"?
Pouze lidská arogance by usuzovala, že poselství musí být míněno pro člověka.
Ty naznačuješ, že vysílání je míněno pro formu života jinou než lidskou?
Je tu určitá možnost. Prezident přece řekl, že to bylo zaměřeno na oceány Země.
Mohla bys modifikovat signály podle hustoty, teploty a obsahu soli mořské vody?
Mohu se pokusit, pane.
Myslím, že to mám.
Takhle by to znělo pod vodou?
Fascinující.
Jestliže mé podezření je správné, na toto poselství nelze nijak reagovat.
- Kam jdeš? - Vyzkoušet svoji teorii.
- Bonesi, ty zůstaň tady. - V žádném případě, chci na něj dávat pozor.
Jak jsem myslel, vysílání jsou písně zpívané velrybami.
- Velrybami? - Konkrétně velrybami hrbatými.
To je šílenství. Kdo by posílal sondu, aby si povídala s velrybou?
Velryby byly na Zemi mnohem dříve než člověk.
O 10 milionů let dříve. Velryby hrbaté se velmi intenzivně lovily.
Vymřely v 21. století.
Cizozemská sonda je tady možná proto, aby zjistila, proč spolu ztratily spojení.
Mohli bychom napodobit odpověď hrbáče na toto volání?
Zvuky ano, ale jazyk nikoli. Odpovídali bychom hatmatilkou.
- Můžeme ten druh najít někde jinde? - Hrbáči žili jen na Zemi.
Pak nemáme na výběr. Sondu musíme zničit.
Pokusit se o to by bylo marné.
Nemůžeme se k tomu prostě postavit zády. Musí existovat nějaká alternativa.
Je jedna možnost. Mohli bychom se pokusit najít nějaké velryby.
Řekl jsi, že už žádné nejsou, kromě v minulosti na Zemi.
V tom případě... Počkej sakra chvilku.
Spocku, začni dělat výpočty pro časový warp.
Bonesi, pojď se mnou.
Potřebujeme tu energii na udržování lékařských zařízení.
Všechny podzemní skladovací prostory byly uzavřeny.
- Jak dlouhý je tento prostor? - Asi 20 metrů.
- Můžete ho uzavřít, aby udržoval vodu? - Chcete si zaplavat?
- Rovnou do hloubky. - Musíme najít nějaké hrbáče.
- Hrbaté lidi? - Velryby.
15 až 17 metrů dlouhé, každá asi 40 tun.
Vy chcete cestovat v čase v tomhle rezavém kýblu?
Museli byste se nechat vystřelit prakem okolo slunce, abyste nabrali dost rychlosti.
- Chcete raději nedělat nic? - Dávám přednost selskému rozumu.
Žádní z těch lidí mimozemšťana ještě nikdy neviděli.
A budeme doufat, že nějak řeknou té sondě, aby odsud vypadla?
- To je šílené! - Máš nějaký lepší nápad?
- Vypočítávání pokračuje. - Uhuro, dej mi velení Hvězdné flotily.
Zachycuji slabé vysílání admirála Kirka.
Obraz.
Velení Hvězdné flotily, hovoří admirál James T. Kirk.
Zachytilijsme a analyzovali volání sondy.
Přejděte na rezervní energii.
Jsme toho názoru, že pouze vyhynulá velryba zvaná hrbáč
může sondě řádně odpovědět.
Stabilizujte. Nouzová rezerva.
Pokusíme se o cestu v čase.
V této chvíli právě vypočítáváme svou trajektorii.
Vylaďte ho zpátky!
Jsem připraven zapojit počítač.
- Jaký je náš cíl v čase? - Konec 20. století.
Některé proměnlivé hodnoty jsem musel naprogramovat z paměti.
- Jaké proměnlivé hodnoty to byly? - Dostupnost paliva. Hmotnost lodi.
Možné místo výskytu velryb. V tomto případě pánev Tichého oceánu.
- Ty jsi to naprogramoval z paměti? - Ano.
- "Andělé a kněží, ochraňujte nás." - "Hamlet", 1 . dějství, 4. scéna.
O tvé paměti není pochyby. Připravte se na warpovou rychlost.
- Štíty, pane Čechove. - Štíty.
Kéž by štěstěna přála pošetilým.
Warpová rychlost, pane Sulu.
Warp 2.
- Warp 3. - Opatrně s ní.
Warp 4.
Warp 5.
Warp 6.
Warp 7.
- Warp 8. - Štíty na maximum.
Warp 9!
- 9,2, 9,3,... - Potřebujeme rychlost k odpoutání.
9,5, 9,6, 9,7...
9,8...
Teď!
Neměla jsem ho opouštět.
Jime, kde to jsme?
Mluvíš o tom, že všichni na Zemi zemřou.
Pane Sulu...
Pane Sulu.
- Ano, pane. - V jakém je loď stavu?
- Odpoutávácí trysky vypálily. - Obraz, prosím.
Země... Ale kdy? Spocku?
Z hlediska znečištění ovzduší jsme v druhé polovině 20. století.
- Výborně, Spocku. - Admirále, senzory tehdejší doby nás již mohou zachytit.
Máš pravdu. Zapněte maskovací zařízení.
- Překročili jsme hranici noci. - Západní pobřeží Severní Ameriký.
- Slyším tam velrybí píseň. - Dej to do zesilovače.
Tohle je podivné.
Ta píseň přichází přímo ze San Francisca.
Z města? To je nesmysl.
Máme tady závažný problém.
Jsou to ty klingonské krystaly. Cesta časem je vyčerpala.
- Teď se dekrystalizují. - Řekni mi zhruba, jak dlouho.
24 hodin neviditelnosti. Potom budeme viditelní a mít problémy.
Nemáme sílu se odpoutat od zemské přitažlivosti či se dostat domů.
Teď se nemůžeme vzdát. Nemohli bychom dilithium znovu rekrystalizovat?
Nejsme toho schopni ani ve 23. století.
Admirále, možná, že je možnost i ve 20. století.
Vzpomínám si, že existovaly trochu pochybné reaktory na rozštěpený atom.
Výsledkem byly jedovaté vedlejší účinky a reaktory byly ve fúzové éře vyměněny.
V téhle době ale ještě můžeme nějaké najít.
- Ale ty jsi řekl, že byly toxické. - Sebereme jen fotony o vysoké energii.
Tyto fotony by mohly znovu rekrystalizovat strukturu dilithia... teoreticky.
- Kde bychom našli ty reaktory? - Užívaly se ve vojenských lodích.
San Francisco. Tam jsem se narodil.
Nevypadá to o moc jinak.
- Přistaň s námi v parku u Golden Gate. - Ano, pane. Snášíme se.
Uhura a Čechov mají na starosti problém uranu.
Dr McCoy, pan Scott a pan Sulu pro nás připraví nádrž pro velrybu.
Ó, ta radost!
Kapitán Spock a já se pokusíme najít zdroj těch velrybích písní.
Buďte velmi opatrní, toto je Země minulosti. Pro nás velká neznámá.
Mnohé jejich zvyky nás překvapí.
Samozřejmě nikdo z těchto lidí dosud neviděl Vulkánce.
Je to primitivní a paranoidní kultura.
Vezměte si phaser a komunikátor.
Rádia používejte jen v tísňové situaci. Sundejte si výložky.
Nějaké otázky? Dobrá.
Udělejme to, proč jsme sem přišli, a pryč. Náš svět na nás čeká.
- Započněte přistávání. - Ano, pane.
Vy dva jste se zase pohádali? Myslel jsem, že jste se udobřili.
- Proč se vy dva pořád hádáte? - Mně se líbí, jak je bojovná.
Řekl jsem jí, že nebudu utrácet 60 dolarů za blbou troubu s toastovačem.
- A co na to řekla? - No...
Co to sakra bylo?
- Viděl jsi to? - Neviděl, a ty taky ne.
- Směr k velrybám? - 283 stupňů, 15,2 kilometrů.
Všichni si pamatujte, kde jsme zaparkovali.
Dávej pozor, kam jdeš, ty vole blbej!
Ty jsi vůl blbej na druhou!
JEDNÁNÍ O NUKLEÁRNÍCH ZBRANÍCH NA MRTVÉM BODĚ
- Je to zázrak, že naše rasa přežila. - Ještě užívají peníze.
Spocku. Vy ostatní tady zůstaňte.
Dělejte něco, chovejte se nenápadně...
Americké z 18. století. Docela cenné.
- Opravdu se jich chceš vzdát? - Kolik mi dáte?
- Nebyl to dárek od Dr McCoye? - Půvab je v tom, že zase bude.
- Kolik? - Skla jsou trochu poškozená.
- Dám vám 100 dolarů. - Je to hodně?
To je vše, co máme. Tak nerozhazujte.
Připraveni? Dobrý lov.
Díký tvé znovunabyté paměti a troše štěstí
teď jdeme po San Franciscu a hledáme velryby hrbáče.
- Jak tenhle problém vyřešíš? - Postačí jednoduchá logika.
Využiji této mapy.
Od Uhury mám vzdálenost a směr.
NAVŠTlVTE GEORGE A GRACll A FANTASTlCKY SE POBAVTE
283,7 stupňů...
To, co hledáme, najdeme v Cetaceanském institutu v Sausalitu.
- Jak to víš? - Prostá logika.
- Co to znamená "drobné mince"?
Jak adaptujeme tu nádrž?
- Kdybych měl průhledné aluminium... - To přijde až za mnoho let.
- Tak musíme najít jeho ekvivalent. - Ale kde?
NEMŮŽETE TO NAJÍT? ZKUSTE ZLATÉ STRÁNKY PAClFlC BELL
- Našel jste to? - Ano, teď potřebujeme vědět, jak tam dojít.
Promiňte, můžete mi říct, jak se dostanu na námořní základnu v Alamedě?
Je to místo, kde jsou nukleární lodi.
Nukleární lodi.
- Promiňte... - Hledáme nukleární lodi.
Můžete mi říci, kde je v Alamedě námořní základna?
Dobrý den, hledáme nukleární lodi v Alamedě.
- Mohl byste nám pomoci? - Kde je v Alamedě námořní základna?
- Kde jsou nukleární plavidla? - Na druhé straně zálivu, v Alamedě.
Přece jsem řekl v Alamedě.
Promiňte.
Promiňte, mohl byste přestat s tím rámusem?
Promiňte, mohl byste přestat s tím zatraceným rámusem?
- Admirále, mohu se vás na něco zeptat? - Neříkej mi admirále.
Kdysi jsi mi říkal Jime. Na co se chceš zeptat?
Od našeho příjezdu se změnilo vaše užívání jazyka.
Váš jazyk je protkán barvitými metaforami.
- "Ty vole blbej na druhou." - Sprostá slova?
Tak se teď mluví. Kdybys neužíval sprostých slov, tak ti nikdo nevěnuje pozornost.
- Podívej se na dobovou literaturu. - Například?
Dílo Jacqueliny Susannové. Romány Harolda Robbinse.
Ó ano..."Velikáni".
CETACEÁNSKÝ lNSTlTUT
Příští promítání "Světa ryb" začíná za pět minut.
Tak a je to tady.
Dobrý den. Budu dnes dopoledne vaším průvodcem. Jsem dr. Gillian Taylorová.
Jsem zástupkyně ředitele námořního Cetaceánského institutu.
Cetaceánský institut je jediné muzeum, které se věnuje velrybám.
Můžeme vám toho nabídnout hodně,
ale je to málo ve srovnáním s tím, co o velrybách ještě nevíme.
Jedna rozšířená mylná představa je, že velryby jsou ryby.
Nejsou. Jsou to savci jako vy a já.
Mají teplou krev, dýchají vzduch a produkují mléko pro svá mláďata.
- Napadají velryby lidi? - Ne.
Většina velryb nemá zuby, mají dásňovou tkáň,
kterou přecezují drobné garnáty, a to je asi tak celé jejich nepřátelství.
Jejich hlavní nepřítel je však bohužel mnohem agresivnější.
- Máte na mysli člověka? - Řečeno jemně.
Lidé vždy lovili velryby pro mnoho látek,
většina z nich se teď ale dá syntetizovat.
Když lidé před sto lety užívali harpuny, způsobili mnoho škod.
Ale to ještě není nic ve srovnání s tím, čeho dosáhli v tomto století.
Lidstvo lovilo velryby do té míry, že je až téměř vyhubilo.
Skoro zmizela velryba modrá, největší stvoření na Zemi.
Přes veškeré pokusy zakázat lovení velryb stále existují státy a piráti,
kteří v současné době tato zvířata vyvražďují.
Velryby hrbaté, kdysi velmi početné, nyní čítají jen asi 10.000 kusů.
Ty, které byly uloveny, nedosahují ani dospělé velikosti.
Kromě toho mnoho velrybích samic je zabito i se svými nenarozenými mláďaty.
Lovit živočišný druh až do jeho vyhubení není logické.
A kdo řekl, že lidská rasa je logická?
Následujte mě, a já vám ukážu pýchu a potěšení našeho institutu.
Toto je největší nádrž s mořskou vodou na světě.
Máme tam jediné dvě velryby hrbaté na světě, které jsou v zajetí.
Jsou to dospělí hrbáči, každý o váze 20.000 kg.
Zatoulali se do sanfranciského zálivu jako mláďata a pak je přivezli k nám.
Říkáme jim George a Gracie.
Je to úplně perfektní. Samec a samice v nádrži.
Můžeme je oba přenést nahoru.
Krásní, že? A velmi inteligentní.
Následujte mě, prosím vás.
l když nás toho o sobě tolik naučili, musíme je vrátit do volného moře.
Prostě nemáme dost peněz, abychom je krmili dvěma tunami garnátů denně.
- Jak brzy? - Brzy.
Je to opravdu špatné, protože jsou velmi přátelské.
Velmi jsem k nim přilnula.
A tady je mnohem lepší způsob, jak George a Gracii pozorovat. Pod vodou.
To, co slyšíte, je nahrávka velrybí písně, kterou zpívá samec.
Zpívá ji od 6 až do 30 minut.
Když jsou v oceánu, ostatní velryby píseň zachytí a posílají ji dál.
Píseň se každým rokem mění. Nevíme, jaký má účel.
Jsou to navigační signály?
Jsou součástí námluv?
Nebo je to čistá komunikace, kterou nejsme schopni pochopit?
Upřímně řečeno, nemám tušení.
Možná, že zpívá tomu muži.
Co to tam zatraceně?! Promiňte, počkejte tady.
Promiňte, prosím vás.
- Co jste tam dělal? - Ano, mluvte nahlas.
- Snažil jsme se komunikovat. - Nemáte žádné právo tam být!
Slyšel jsi, co paní říkala.
Kdybychom předpokládali, že si s těmito velrybami můžeme dělat, co chceme,
byli bychom stejně vinní jako ti, kteří způsobili, že vymřely.
Chci, abyste zmizeli, než zavolám policii.
Snažili jsme se jen pomoci.
Váš přítel tam obtěžoval moje velryby.
Mají vás rády, ale nejsou to sakra vaše velryby.
- Předpokládám, že vám to řekly. - Zatraceně řekly.
Dobrá.
Spocku, ještě něco k těm barvitým metaforám, o kterých jsme mluvili.
Radši je už neužívej. Ne vždycky se strefíš.
A ještě jednu věc. Není vždycky nutné říkat pravdu.
- Nemůžu lhát. - Já nemám na mysli lhaní.
Ale mohl bys trochu přehnat. Dříve jsi to dělal.
- Ty si to nepamatuješ? - Do prdele práce, nepamatuju.
- A co ještě jsi zjistil? - Jejich druh je s lidmi nešťastný.
- Pomohou nám? - Sdělil jsem jim naše úmysly.
Všechno je v pořádku. Já vím. Nemínili nic zlého.
- Slyšel jsem, že tady bylo nějaké vzrušení. - Jenom pár ztřeštěnců.
- Jak je ti? - Dobře.
Nepovídej mi žádné báchorky. Na to tě už moc dobře znám.
Bobe, úplně mě to ničí.
Já jsem na tom stejně, ale nemáme moc na vybranou.
Ať už je tady ponecháme, nebo je pustíme, v každém případě riskujeme jejich životy.
Já vím.
Nejsou to lidé. Jejich inteligence je...
Můj soucit není omezen mým odhadem něčí inteligence.
- Veliteli týmu, volá druhý tým. - Mám souřadnice reaktoru.
- Tady Kirk. - Našli jsme nukleární loď.
- Výborně. - Admirále, je to Enterprise.
Rozumím. Jaký máte plán?
Dnes večer se tam přeneseme a sebereme fotóny. Nikdo nic nepozná.
Rozumím a schvaluji.
Kirk končí.
Tamhle je. Jestliže vyneseme správnou kartu, dozvíme se něco o těch velrybách.
- Jak nám v tom pomůžou karty? - A tady máme Jánošíka a pana pátera.
- Kam máte namířeno, kluci? - Zpátky do San Francisca.
Vy jste přišli až sem si jen zaplavat?
- Nebudu se snažit to vysvětlovat. - To chápu.
- A co on? - Je neškodný.
Kdysi v šedesátých letech se v Berkeley angažoval v hnutí za svobodu slova.
- A přehnal to trochu s LDS. - LDS?
Já vás svezu. Mám slabinu pro smolaře.
- Nechceme vám způsobit potíže. - To už jste udělali. Nastupte si.
Děkujeme vám mockrát.
O nic se nepokoušejte. Mám po ruce hever.
- Takže vy jste byl v Berkeley? - Nebyl.
- Má taky potíže s pamětí. - Odkud jste?
- Z Iowy. - Suchozemská krysa.
Co jste se tam sakra vy dva snažili udělat?
Mělo to být něco okázale chlapskýho? Já opravdu nenávidím to chlapský vytahování.
- Můžu se vás na něco zeptat? - Prosím.
Co se stane, až vypustíte ty velryby ven?
- Budou muset doufat, že to dobře dopadne. - Co to má přesně znamenat?
Budou ohroženy lovci stejně jako ostatní velryby hrbaté.
Co jste myslel tím vším povídáním o vymření?
Myslel to samé, co jste říkala na prohlídce, že je možné, že hrbáči vymřou.
To není to, co jste řekl.
"Byli bychom stejně vinní jako ti, kteří způsobili," minulý čas, "že vymřely."
Mám fotografickou paměť. Vidím slova.
Jsi si jist, že by se nemohla použít barvitá metafora?
Jste nějaký posraný vojáci, který chtěj velryby naučit vyhledávat torpéda, nebo podobný sračky?
- Ne madam, žádný vojenský sračky. - To je dobře, hned bych vás vysadila.
Gracie je březí.
Kdo jste? Nezahrávejte si se mnou. Jak to víte?
To vám nemůžeme říct. Nechte mě to dokončit.
Nejsme od armády a nemáme v úmyslu velrybám ublížit.
Možná, že vám můžeme pomoci způsoby, které si ani nedovedete představit.
- Nebo kterým můžu věřit, to se vsadím. - Docela pravděpodobně.
- Nejsme zrovna ve své kůži. - To je určitě pravda.
Myslím, že by se nám mnohem více líbilo promluvit si o tom u večeře.
Co tomu říkáte?
Máte vy kluci rádi italský?
- Ne. - Ano. - Ano. - Ne.
- Ano, já miluju italský... a vy taky. - Ano.
Profesore Scotte! Jsem Dr. Nichols, podnikový manager.
Velmi se omlouvám. Došlo ke strašnému nedorozumění.
Vůbec mi o vaší návštěvě neřekli.
Snažil jsem se to trochu objasnit. Vysvětlil jsem, že jste přijel až z Edinburku,
abyste studoval výrobu v Plexicorpu, ale oni o tom nic nevědí.
Nic o tom nevědí?
- Já jsem letěl miliony kilometrů. - Tisíce!
Byl jsem pozván na prohlídku. Důrazně žádám o schůzku s majiteli.
Dr. Nichols nabídl, že nás továrnou osobně provede.
- Opravdu? - S radostí.
- To je něco jiného. - Gregory.
- Může se k nám připojit můj asistent? - Samozřejmě.
Jen se do té role moc nevžívej.
Nazdar. To je hezká loď. Huey 204, že?
- Přesně tak, vy létáte? - No, tu a tam.
Létal jsem na něčem podobném, když jsem byl v Akademii.
- Takže tohle musíte znát jako svoje boty. - Ano...
Ale je to zajímavé. Můžu se vás na něco zeptat?
Máte to tady hezké.
Děkuju vám. Vaše znalosti z oboru jsou pozoruhodné.
Doma mu říkáme člověk, který dělá zázraky.
- Mohl bych vám něco nabídnout? - Mohl bych já nabídnout něco vám?
- Ano? - Pořád ještě pracujete s polymery.
- S čím jiným bychom pracovali? - To je pravda, s čím jiným?
Jak silný by musel být kus vašeho plexiskla
o rozměrech 20 krát 3 metry, aby vydržel tlak vody o výši 500 metrů krychlových?
- 15 cm. Máme ho na skladě. - Všiml jsem si.
A teď, dejme tomu...
..kdybych vám ukázal způsob, jak vyrobit stěnu,
která by sloužila stejnému účelu, ale byla by silná jen 2,5 cm?
- Za co by to asi stálo? - Vy žertujete.
Třeba by pan profesor mohl užít vašeho počítače.
Počítači...
Počítači!
- Nazdar, počítači. - Prostě použijte klávesnice.
Klávesnice, jak roztomilé!
- Průhledné aluminium? - Přesně tak, kamaráde.
Vypočítat dynamiku téhle matrice by trvalo léta.
Ano, ale byl byste bohatší, než si i největší lakomec dokáže představit.
Tak stojí vám to za něco nebo to mám vymazat?
Ne.
Teďka ne, Madelino.
Co přesně jste měl na mysli?
Dejte nám chvilku o samotě, prosím vás.
Uvědomuješ si, že jestli mu dáš ten vzorec,
tak změníme budoucnost?
Proč? Jak můžeme vědět, jestli to on nakonec nevynalezl?
No jo.
- Nepřidáte se k nám? - Co bych si měl přidávat?
- Takový malý vtip. Nashle, kamaráde. - Počkejte chvilku.
Nikdo neví, že Gracie je březí.
Gracie to ví. Budu čekat tady.
Bude tady okounět v keřích, zatímco my budeme jíst?
On už je takový.
- Důvěřujete mi? - Naprosto.
Velké žampiony a pepperoni, cibuli navíc a jedno pivo.
- Výborně vybráno. A vy, pane? - Dejte to dvakrát.
Jak to, že taková hezká dívka jako vy je cetaceánským biologem?
- Myslím, že jsem prostě měla štěstí. - Mrzí vás, že ztratíte ty velryby.
Jste velmi vnímavý.
- A jak to vlastně udělají? - Dopraví je letecky na Aljašku.
- A tam je pustí. - A pak už je nikdy neuvidíte?
Neuvidím, to ano. Ale my je oštítkujeme speciálními vysílači a budem je monitorovat.
Mohl bych ty velryby vzít někam,
...kde by je nikdo nelovil.
Nedokážete se ani přepravit ze Sausalita do San Francisca bez cizí pomoci.
Jestli jsem tak neschopný, tak jak to, že tady teď spolu večeříme?
Prostě mám slabinu pro smolaře. Na zdraví.
A kromě toho bych chtěla vědět, proč cestujete s tím divokým chlápkem,
který ví, že Gracie je březí, a který vám říká "Admirále".
Kam byste je mohl vzít... moje velryby?
- Kde by byly v bezpečí? - Není to záležitost kde, ale kdy.
- Muselo by to být hned teď. - Proč?
Nepřežilo ještě žádné mládě velryby hrbaté, které se narodilo v zajetí.
Ale v moři nebudou v bezpečí, protože tato roční doba je dobou lovu.
Takže, jak vidíte, tak se věci mají.
Sakra.
Co je to? Máte kapesní pager.
Vy jste lékař?
- Říkal jsem vám, abyste mi nevolali. - Promiňte, myslel jsem, že vás to potěší.
- Právě je přenášíme. - Tak dobře. Hodně zdaru. Kirk končí.
- Chcete to zkusit shora? - Řekněte mi, kdy mají velryby jít pryč.
- Kdo jste? - Kdo myslíte, že jsem?
Neříkejte mi to! Jste z vesmíru.
Jsem z Iowy, ve vesmíru jen pracuju.
Skoro jsem to uhodla. Věděla jsem, že v tom bude figurovat vesmír.
- Pravdu? - Jsem celá napjatá.
O.K.... pravdu.
Jsem z konce 23. století.
Vrátil jsem se v čase,...
..abych přivezl dvě velryby hrbaté, za účelem...
..přivést druh znovu k životu.
Proč jste to neřekl hned? Proč všechna roztodivná převlečení?
- Chcete znát podrobnosti? - Nechtěla bych o ně přijít ani za nic.
- Kdy pustí velryby na svobodu? - O.K., vždyť nemám co ztratit.
Váš přítel měl pravdu. Gracie je březí, velmi březí.
Zítra v poledne, za tiskového cirkusu, mají být velryby odvezeny.
- Zítra v poledne? - To už odcházíme?
- Nemáme moc času. - Můžete nám to dát s sebou?
- Jistě. A kdo dostane špatnou zprávu? - Že ve vaší době neužívají peníze?
- Jak dlouho? - To záleží na síle krytu.
No, admirále, tak to byla ta nejkratší večeře, kterou jsem kdy měla,
a určitě ta největší rybí báchorka, kterou jsem kdy slyšela.
Řekněte mi něco. Jaká je vlnová délka toho velrybího vysílače?
Bohužel, to je tajná informace. Podívejte, já nemám tušení, kdo jste.
Nechtěl byste mi třeba náhodou ukázat tu vaši loď?
- No, to zrovna moc nechtěl. - No, tak tady to vidíte.
Přišel jsem, abych odvezl dvě velryby hrbaté do 23. století.
Mohl bych pro ně jít do moře. Ale já bych radši ty vaše.
Je to lepší pro mě. Je to lepší pro vás. Je to lepší pro ně.
Rozmyslete si to.
- Kdo jste? - Nechte si to projít hlavou.
Ať vám to netrvá dlouho. Dochází mi čas.
- Budu tady. - Tady?
- V parku. - Přesně tak.
- Nádrž bude do rána hotova. - To je skoro na poslední chvíli.
- A co druhý tým? - Čekáme, až nám zavolají.
Zatraceně! Máme takové štěstí. Dvě perfektní velryby přímo pod nosem.
- A teď o ně možná přijdeme. - Potom naše mise bude neúspěšná.
Naše mise? Mluvíme o konci všeho života na Zemi.
Jsi napůl člověk. Copak ohledně toho nic necítíš?
- Tady je to zase. - To je moc divný. Veliteli.
- Já myslel, že něco zkoušíte? - Něco nám odčerpává energii.
Musí to být něco uvnitř lodi.
Velitel Rogerson. Ano, veliteli, taky to sledujeme. Co je to?
Scotty, jsme připraveni na přenos.
Scotty, slyšíš mě?
Potvrzuji. Rozumím.
Tady velitel Rogerson.
Máme vetřelce v čísle čtyři M.M.R.
- Scotty, slyšíš mě? - Holka, já tě stěží slyším.
Energie je už na minimu. Musím vás přenést po jednom.
Vezmi si ten kolektor. Jdi první.
Připraven.
Scotty.
Haló?
Ozvi se, prosím tě.
Scotty, jak brzy?
Čechove, tvůj signál se mi rozkládá. Ozvi se ještě jednou, prosím tě.
- Slyšíš mě? - Teď by byla vhodná chvíle.
Stůj!
Čechove!
Ztratil jsem ho.
Velitel Pavel Čechov. Hvězdná flotila. Spojená federace planet.
No tak, veliteli, nechtěl byste nám něco říci?
- Jako co? - Kdo jste a co je tohle?
Jsem Pavel Čechov, velitel ve Hvězdné flotile.
Služební číslo: 656-5827 D.
- Tak se na to podíváme odshora. - Odshora čeho?
- Jméno? - Moje jméno? - Ne, moje asi!! - Já neznám vaše jméno!
Zahrávejte si se mnou a já s vámi udělám rychlý proces.
Rychlý? Mohu tedy odejít?
- Co si myslíš? - Je to Rusák.
Jasně že je to Rusák, ale je nějak zaostalej nebo něco takovýho.
- Nehýbejte se. - O.K., dejte nám tu laserovou zbraň.
Jestliže si nelehnete na zem, budu vás muset omráčit.
- O.K., omračte mě. - Je mi to opravdu líto.
Musí to být to vyzařování.
Ulička!
Na palubu!
Muž raněn. Pošlete sem medika.
- Poštěstilo se? - Nic. Neměla jsem ho tam nechávat.
Udělala jsi, co bylo nutné. Jen pokračuj, však ho najdeš.
Scotty, slíbil jste mi odhad na ty krystaly.
- Bude to někdy během zítřka. - To není moc dobrý. Něco lepšího?
Pokusím se, pane. Ten je našponovanej.
- Je to velmi citlivý čověk. - Co je na tom novýho?
Byly odvezeny včera večer. Mysleli jsme, že to tak pro tebe bude lepší.
Ty jsi je poslal pryč, aniž jsi mi dovolil se s nimi rozloučit! Hajzle jeden!!!
Admirále! Admirále Kirku!
Admirále Kirku!
Admirále Kirku, slyšíte mě?
Jsou pryč. Potřebuju vaši pomoc. Jste tam někde?
Admirále, máme problém.
Admirále Kirku!
Slyšíte mě?
Ó, Bože!
Nazdar, Alenko. Vítej v říši divů.
- Tak je to pravda! - Ano, je.
Jsem rád, že jste tady, ale vybrala jste si zatraceně nevhodnou chvíli na návštěvu.
- Je to skutečnost? - Ano, podívejte se.
- Nádrže pro vaše velryby. - Jsou pryč.
- Pryč? - Odvezli je včera večer.
- Teď už jsou na Aljašce. - Sakra!
- Ale vy je můžete najít, ne? - Nemůžu jet nikam.
- Co je to za kosmickou loď? - Je to kosmická loď, které chybí jeden muž.
- Dodávka energie znovu obnovena. - Děkuju, pane Spocku.
Paní doktorko, vítejte na palubě.
- Admirále, jste tam? - Uhuro, co se děje?
Našla jsem Čechova. Právě ho vezou do nemocnice na naléhavou operaci.
- Kam? - Nemocnice U milosrdných.
- Misijní oblast. - Jeho stav je velmi vážný.
Neočekává se, že bude žít.
Pusťte mě tam. Nenechávejte ho v rukou lékářské vědy 20. století.
Navrhuju, že má pravdu. Musíme Čechovovi pomoct.
- Je to logicky nutné, abychom to udělali? - Ne, ale je to lidsky nutné.
Dobrá. Pomůžete nám?
- Jak? - Musíme vypadat jako lékaři.
My to zkusíme tady. Vy to zkuste tam.
- Co je s vámi? - Dialýza ledvin.
Dialýza? Copak jsme ve středověku?
Tady máte, spolkněte to. Jestli budete mít problémy, zavolejte mi.
Tady, našel jsem to.
Jdeme.
Drží ho v oddělení s ostrahou o patro výš. Jeho stav je kritický.
Promiňte, my to potřebujeme.
Podržte dveře. Naléhavý případ.
Já jsem byl u toho. Všechno jsem slyšel.
Weitraub řekl radikální chemoterapie.
- A co Gottlieb? - Ten mluvil o terapii představami.
- Neuvěřitelné! - Vy na to máte jiný názor?
- Zní to jako španělská inkvizice. - Zlej den.
- Z cesty. - Máme příkaz...
Zatraceně! Toto je akutní případ roztažení horní části břišní.
Rychle z cesty!
- Co jsi řekl, že jí je? - Že má křeče.
Nemáte na sobě masky! Co je to za lidi?
- Nevím. - Co to děláte?
- Trhlina v meningeální tepně. - Máte diplom ze zubařiny?
Jak vysvětlíte pomalý tep, nízký stupeň dýchání a hluboké bezvědomí?
- Funduskopické vyšetření... - ...nám nic neřekne.
Odstranění sražené krve z otoku sníží fyzický tlak.
Vrtat mu díry do hlavy není řešením. Musí se mu spravit tepna.
Dejte pryč ten svůj řeznický nůž a dovolte mi zachránit tohoto pacienta.
- Nechám vás poslat pryč. - Takové neprofesionální chování...
- Tady do té malé místnosti. - Co je to? Pistole?
- Co se to tu děje? - Nemám tušení.
Roztavil zámek.
Máme tady co dělat s tmářstvím.
Chemoterapie! Funduskopické vyšetřování!
Čechove, vzbuď se!
Pavle, slyšíš mě?
- Přichází k sobě. - Pavle, řekni mi něco.
Jméno? Hodnost?
Čechov, Pavel.
Hodnost: admirál.
- Jak se daří pacientce? - Pacient bude žít.
- Ale přišli jste sem se ženou. - Malá chybička.
Dostaňte nás odsud.
Odvezli pacienta.
Držte to!
- Teď ne, Pavle. - Drž se.
Doktor mi dal pilulku a narostla mi nová ledvina.
Funguje perfektně!
Stop.
- Kde teď asi budou ty velryby? - Máte námořní mapu?
- Dejte mi jen jejich vlnovou délku. - Cože? Já jdu s vámi.
- Naše příští zastávka je 23. století. - No a co? Já tady stejně nikoho nemám.
- Musím pomoct těm velrybám. - Nemám čas na dohadování.
- Vlnová délka, prosím vás. - 401 megahertzů.
Děkuju vám... za všechno.
Scotty, přenes mě.
Překvápko.
- Spocku, kde je sakra naše energie? - Jednu zatracenou minutu, admirále.
Snažím se vzpomenout si, jak tohle fungovalo. Zvykl jsem si na Hueyho.
- Vy jste mě podvedla. - Vy mě potřebujete.
- Posaďte se. - Teď, pane Sulu.
Co to bylo?
Zneviditelňovací zařízení je v pořádku. Všechny systémy fungují normálně.
Udržujeme impulz stoupání. Křídlo: pět krát nula. Kormidlo: stabilní.
Doporučuji dosáhnout 10.000. Směr 310.
Uhuro, skanujte velryby. 401 megahertzů.
10.000, admirále.
Rychlost na plný impulz.
310 směr Beringovo moře. Přibližná doba letu: 12 minut.
- Jsou nádrže pro velryby zajištěny? - Ano, ale budeme přenášet 400 tun.
Nejsou to přece jen ty velryby, ale taky voda.
Ano, samozřejmě.
- Navázala jste kontakt? - Nic.
- Vypadáte, jako byste měl problém. - Váš dojem je správný.
Abychom se vrátili do stejného okamžiku, v kterém jsme opustili 23. století,
vypočítal jsem čas, který uplynul ve vztahu ke křivce zrychlení.
Přirozeně. A jaký s tím máte problém?
- Zrychlení již nemá stálou hodnotu. - Tak musíte dělat, co můžete.
- Co můžu? - Musíte to prostě odhadnout, Spocku.
- Váš nejlepší odhad. - Hádání není jednou z mých vlastností.
No, nikdo není dokonalý.
- Tady je to! - Ano. Máme kontakt s velrybami.
Směr: 327. Dosah: 600 mořských mil.
- Dejte to na obrazovku. - Jak to dokážete?
Mám tady signál, který se blíží k velrybám, směr 328.
Podívejme se na to.
- Co je to za loď? - Velrybářská. Letíme pozdě?
- Klesat plnou parou. - Ano, pane.
10 sekund, pane.
- Dobře, Scotty. - 10 sekund, admirále.
Pět, čtyři, tři...
..dvě, jedna.
Admirále, máme tady velryby!
- Výborně. Máme warpovou rychlost? - Letíme teď plnou parou.
- Teď vy, pane Sulu. - Ano, pane. Warpovou rychlost.
Pane Sulu, já zatím vezmu našeho hosta k jejím velrybám.
Jak harmonizuje proměnlivost hmotnosti velryb s naším návratným programem?
Pan Scotty mi nemohl dát přesné hodnoty...
- Tak já to odhadnu. - Odhadnete?
Vy, Spocku? To je pozoruhodné.
- Myslím, že mi nerozumí. - Ne.
Cítí se bezpečnější s vašimi odhady než by se cítil s fakty většiny lidí.
- Tak vy říkáte, že je to pochvala? - Ano, je.
Tak to odhadnu co nejlépe budu umět.
"Říkají, že moře je studené, ale moře obsahuje tu nejteplejší krev ze všech."
"Velryby nepláčí", D.H.Lawrence.
Je to paradox. Když člověk zabíjel tato stvoření,
zabíjel svou vlastní budoucnost.
Ta zvířátka mají radost, že vás vidí. Doufám, že se vám líbí naše akvárium.
- Zázrak, pane Scotty. - Zázrak? Ten teprve přijde.
Co tím myslel?
Možná, že se nám nepodaří se vrátit. Měla jste zůstat tam, kam patříte.
Patřím sem. Jsem velrybí bioložka.
Dejme tomu, že je tam nějakým zázrakem dostanete?
Kdo ve 23. století by věděl něco o velrybách hrbatých?
Admirále, radši jděte nahoru. Budeme tu mít jistě problémy.
Zůstaňte s nimi. Už jdu.
Pevně se držte.
Warp 7.5.
- 7.9. - Štíty jsou na maximu.
Větší rychlost už nemám.
- Zmůžeme se na odpoutávací rychlost? - Nemůžu to zaručit.
Vyrovnám to změnou naší dráhy.
Warp 8... 8.1 . Maximální rychlost.
- Potřebuji kontrolu trysek. - Trysky pod kontrolou Spocka.
Připravte se...Připravte se! Teď!
- Naskočily odpoutávací trysky? - Ano, naskočily, admirále.
Tak kde to sakra jsme?
Sonda.
- Zpráva o stavu. - Počítače nefungují.
Hlavní vedení vypnuto. Výpomocné vedení nereaguje.
- Přepněte na ruční kontrolu. - Nemám žádnou kontrolu, pane.
- Kde to jsme? - Bez kontroly a slepí jako koťata.
Vraťte ho.
- Podívejte! - Míří na most.
Držte nos vzhůru, jestli můžete.
Jsme ve vodě. Vyhoďte palubní otvor.
Teď musíme už jen odsud dostat ty velryby.
Scotty, slyšíte mě?
Rychle! Všichni se musí zachránit.
- Holka, chyťte se mě za ruku. - Mám ji.
- Všechno bude v pořádku. - Velryby jsou tam uvězněny jako v pasti.
- Dveře nákladiště jsou bez energie. - Výbušné přepnutí?
Je pod vodou. Nemůžeme na ně dosáhnout.
Jděte napřed. Zavřete palubní otvor.
- Nedostanete se odtamtud. - No tak jděte!
Vidíte je?
Tamhle!
Proč neodpovídají? Proč nezpívají?
Pane prezidente, máme elektřinu.
Rada nyní zasedá.
Zaujměte svá místa.
Přiveďte obviněné.
Kapitáne Spocku, vy nepatříte mezi obviněné.
Pane prezidente, stojím zde se svými druhy sloužícími na stejné lodi.
Jak si přejete.
Jste obžalováni z následujícího...
Z konspirace. Z napadení důstojníků Federace.
Z krádeže majetku Federace, konkrétně z krádeže hvězdné lodi Enterprise.
Ze sabotáže U.S.S. Excelsior.
Ze zničení majetku Federace, konkrétně U.S.S. Enterprise.
A nakonec z neuposlechnutí přímého rozkazu velitele Hvězdné flotily.
Admirále Kirku, jaká je vaše odpověď na obžalobu?
Jménem nás všech jsem zplnomocněn říci, že přiznáváme vinu.
Tak to bude zaznamenáno.
Díky polehčujícím okolnostem se všechna obvinění kromě jednoho stahují.
Obvinění z neuposlechnutí rozkazů nadřízeného důstojníka
se vztahuje výlučně na admirála Kirka.
Jsem si jist, že admirál Kirk si je vědom nutnosti disciplíny?
- Ano, jsem, pane. - James T. Kirk...
Rozhodnutím této Rady se vám snižuje služební hodnost na kapitána.
Jako důsledek této nové hodnosti
vám budou uděleny povinnosti, pro které jste projevil výjimečné schopnosti.
Velení hvězdné lodi.
Ticho.
Vy a vaše posádka jste zachránili tuto planetu před následky vlastní krátkozrakosti.
Budeme vám věčnými dlužníky.
Jsem tak šťastná, že to dobře dopadlo.
Děkuju mockrát.
- Počkejte, kam jdete? - Vy máte svou loď, já taky.
Výzkumnou loď. Musím dohnat 300 let vědeckých poznatků.
- Vy tím říkáte, že tohle je sbohem? - Proč by to mělo být sbohem?
Jak se říkalo ve vašem století, nemám ani vaše telefonní číslo.
- Jak vás najdu? - Nebojte se... já najdu vás.
Tak se uvidíme někde v galaxii.
Otče.
Během hodiny se vracím na Vulkán.
- Je to od tebe hezké, že ses tak obětoval. - Nebyla to žádná oběť. Jsi přece můj syn.
A kromě toho jsi na mě udělal velký dojem svým chováním v této krizi.
Jsi velmi laskav.
Jak si pamatuji, byl jsem proti tvému vstupu do Hvězdné flotily.
Je možné, že ten úsudek byl nesprávný.
Tví spolupracovníci jsou lidé dobrého charakteru.
Jsou to mí přátelé.
Ano, samozřejmě.
- Chceš, abych matce něco vyřídil? - Ano.
Řekni jí,... že se cítím dobře.
- Žij dlouho a blaze, otče. - Žij dlouho a blaze, synu.
Byrokratická mentalita je jediná stálá hodnota ve vesmíru.
- Dostaneme určitě nákladní loď. - Počítám, že to bude "Excelsior".
Proč pro rány boží bys chtěl ten kýbl hřebíků?
- Loď jako loď. - Jak si přejete, pane.
Přátelé... vrátili jsme se domů.
- Kormidlo je připraveno, kapitáne. - Dobrá, ať ukáže, co umí.